\documentclass{article}
\usepackage{fancyhdr}
\usepackage[czech]{babel}
\pagestyle{fancy}
\lhead{Tomáš Flídr}
\rhead{V7} %třída
\begin{document}

\begin{center}
{\large\bf Důmyslný rytíř don Quijote de la Mancha} %název

\it  %autor
\end{center}

\noindent\textbf{O autorovi:}

Miguel de Cervantes y Saavedra byl španělský spisovatel a básník přelomu 16. a 17. století. V roce 1570 nastoupil do armády do války proti Osmanské říši, během které přišel o ruku. Cestou z jednoho vojenského tažení byl zajat Alžířany, ze zajetí byl po několika letech vykoupen.  Později, i v době, kdy psal svůj nejslavnější román Důmyslný rytíř don Quijote de la Mancha, měl problémy s církví, financemi i zákonem. Don Quijote ihned získal popularitu, ale později vyšlel falešný druhý díl, který Cervantese přiměl k napsání originálního pokračování.

\noindent\textbf{Žánr:}

Rytířský román, satira.

\noindent\textbf{Hlavní postava:}

Don Quijote je posedlý svými rytířskými ideály. V jeho očích se všechno mění na věci a postavy ze světa potulných rytířů, hospody na hrady, mlýny na obry\ldots Když uvidí, že něco není to, co si myslel, klade to za vinu zlým čarodějům, kteří jej chtějí připravit o hrdinské činy.

\noindent\textbf{Děj:}

\textit{První část:} Venkovský šlechtic se zbláznil ze čtení rytířských románů a rozhodl se, že se po vzoru jejich hrdinů stane potulným rytířem. Vymyslel nové jméno pro sebe, svého koně a dámu svého srdce, kterou v životě neviděl, a vydá se na cesty. Po krachu první výpravy se na čas vrací domů, brzy se ale pouští na druhou výpravu i se zbrojnošem, Sanchem Panzou. Druhá výprava trvá až do konce prvního dílu a don Quijote na ní zažije mnohá \uv{dobrodružství}. 

\textit{Druhá část:} Cervantes zapracoval děj do doby po vydání a vejití ve známost prvního dílu, z čehož vyplývá podstatná část zápletek. Tento díl popisuje rytířovu třetí výpravu, při které na něj různí čtenáři prvního dílu hrají divadlo.

Pro příběh autor používá sousloví \uv{pravdivá historie}, kterou sepsal Maur Sidi Hamet Ben Enheli. Cervantes vystupuje, jako by dílo pouze kompletoval.

\noindent\textbf{Hodnocení:}

Překvapilo mě, že kniha z počátku sedmnáctého století bude tak vyspělou satirou s hlubokými myšlenkami. Předstírání fiktivního světa v reálném, pokusy o nemožné nebo třeba předpokládání platnosti pravidel, která by morálně měla platit, jsou myšlenky užívané a rozváděné i dnes, o čtyři staletí později.

I přes styl psaní vět, který je někdy trochu zdlouhavý kvůli složitým souvětím i myšlenkám, je kniha poměrně zábavná a čtivá. Není to ale kniha, kterou bych doporučil někomu, kdo začíná číst složitější literaturu. Je totiž poměrně těžké ji dočíst, respektive se po určité pauze vrátit do děje, což může být u takto dlouhé knihy problém.  Zaujalo mě využití prvního dílu v druhé části. Nemyslím si, že čtu málo, ale tento nápad jsem nikdy nepotkal, světy knih nebývají propojeny s realitou. 

Velmi propracované byly postavy. Don Quijote jako hlavní hrdina, kolem kterého se děj točil, úžasný Sancho Panza, farář s lazebníkem i ostatní byli opravdu reální.

Celkově si podle mě kniha své místo mezi literárními památkami rozhodně zaslouží.
\end{document}